10 FEBRUARI 1993 CHICAGO - INDIANA
Indiana leder med sex poäng, 20-14.
Pippen screenad, försöker passera Smits.
Går ner mot baslinjen, tappar bollen.
Richardson har den, ensam mot tre, går mot korgen.
Och... den går i.
Reggie Miller kom och slog till Mike, och MJ är upprörd.
Jag förstår honom.
Ja, han sprang rakt på honom. Vi har kalabalik på planen.
Håll inte i honom. Släpp honom.
Han och jag har en lite unik relation.
De flesta fruktade Michael Jordan, med goda skäl.
Men det gjorde inte jag,
och vi stångades en hel del.
Pacers leder med tio. Jordan stjäl bollen!
I en... Jackson...
Kastar bollen till Jackson i frustration.
Han tyckte att Jackson var oschysst,
och Michael får en teknisk foul där.
Sen kom Reggie Miller fram.
Jag respekterade honom väldigt mycket,
fast han nog ansåg mig vara en uppkäftig, mager grabb...
...och han var en av sportens bästa trash-talkers.
Under mitt år som rookie spelade vi i Chicago.
Som rookie ger man 110 procent,
för man försöker imponera på veteranerna i laget.
Miller går runt Stipanovich,
går mot korgen, lägger i den, foul blåst.
Miller gör poäng, foulad av Jordan.
Jag hade gjort tio poäng i första halvan,
och MJ sköt inte särskilt bra.
Så jag sa: "Jaså, du är Michael Jordan,
han som går på vatten?"
Han tittade på mig.
Michael Jordan på strafflinjen, skjuter, poäng.
I andra halvan gjorde jag bara två poäng.
Så jag gjorde 12 i matchen, och han gjorde många fler.
Jordan gör 37.
Jag minns när han gick av planen.
Han sa:
"Tracka aldrig Svarte frälsaren."
Då slutade jag kalla honom Michael Jordan,
utan kallade honom jämt Jordan,
Svarte frälsaren eller Svarta katten.
Jag sa aldrig Michael Jordan efter det.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vilket spel!
Matchen är över!
Chicago Stadium kokar över!
Här försiggår inga fula knep.
Dags att dra vidare.
Phils sista år som Bulls coach.
Är förväntningarna för höga?
- Vad gör vi nu? - Hur länge kan det vara?
AVSNITT 9
1998 ÖSTFINAL
Välkomna till Eastern Conference-finalen
mellan Bulls och Indiana Pacers.
Det är första gången de möts i slutspelet.
Indiana vinner uppkastet.
1998 var mitt första år som coach,
och vår bästa chans att vinna mästartiteln.
Vi var säkra på att kunna slå ut Bulls.
Vi ansåg oss vara lika mångsidiga.
Vi hade Rik Smits, Dunking Dutchman.
Mark Jackson, en av ligans bästa assistspelare nånsin.
Vi hade bröderna Davis.
Chris Mullin, en av tidernas bästa skyttar.
Och Reggie Miller, en Hall of Famer.
Vi hade ett starkt lag.
Det slutspelet mot Indiana var vårt hårdaste nånsin.
De var stora, fysiska.
Det lag som var jobbigast för oss att möta i öst
var nog Indiana, frånsett Detroit.
De var tuffa.
Jag fick en ny skråma i varenda match.
Det blev personligt för mig.
Michael går igenom, lägger i den, och foul!
Michael stjäl bollen, Chicago leder.
Match ett går till Chicago.
INDIANA 79 - CHICAGO 85 BULLS LEDER 1-0
Välkomna tillbaka till United Center.
Match två i NBA Eastern Conference-finalen.
Det är mitt privilegium att överlämna till Michael Jordan
priset som Årets spelare i NBA för femte gången.
Å allas vägnar här i kväll vill jag säga tack.
Longley går ända fram till korgen. Luc Longley.
Kerr satsar på en trea, träffar...
På nåt vis sätter Steve Kerr varje år avgörande poäng
och förstör matchen för nån.
Mindre än två minuter kvar av fjärde perioden. Jordan...
Michael Jordan backar och siktar...
Vilket skott av Michael Jordan!
Det här kan vara avgörandet för Chicago Bulls.
BULLS LEDER SERIEN MED 2-0
Bulls vinner, 104-98.
Bulls leder serien med 2-0, Jordan 41 poäng.
Vi får gå tillbaka till grunderna.
Man spelar för det här slutspelet,
och vi har kommit för långt för att släppa det här.
- Broder. Läget? - Jag mår bra.
Hur mår familjen, bra?
- Det blir en strid. - Jag vet.
- Det visste jag redan. - Okej.
1998 ÖSTFINAL - MATCH 3 CHICAGO - INDIANA
BULLS LEDER SERIEN MED 2-0
Pacers kommer att köra över Chicago.
HEJA PACERS!
Bulls ska förlora! Förlora!
Kliv fram och slå på... Bulls skitsnacksbil.
Vi vann de två första matcherna i Chicago.
Men nästa match var bortamatch.
Vi visste att det skulle bli svårt att vinna där.
Vi ger dem nåt att bua åt.
Nu kör vi.
Reggie var ett problem i match tre.
För Reggie hade...
...otroligt självförtroende.
Reggie...
När han var igång
kunde han göra poäng varsomhelst mot vem som helst.
Miller skjuter, poäng.
Reggie Miller!
Miller... sätter den!
Miller satsar på en trea...
Det var kanske slutet för Bulls.
Tjugosex för Reggie.
Indiana vinner match tre.
CHICAGO 105 - INDIANA 107 BULLS LEDER 2-1
Vi ska ge oss chansen på måndag att utjämna serien.
Vi vet att Chicago alltid är att räkna med.
Så länge Svarta katten är med är allt möjligt.
Vi kommer att vinna. Det här var bara en mindre motgång.
ÖSTFINAL 1998 MATCH 4
Bulls verkade inte särskilt imponerade av Pacers seger i match tre.
"En mindre motgång", sa Michael Jordan.
Phil Jackson sa: "De måste spela på topp hemma,
och ändå vann de mycket knappt."
Det var en tuff serie. Mest minnesvärd var match fyra.
Indiana vinner uppkastet.
Reggie, långskott från hörnet. Svårt skott, miss.
Pippen till Michael.
Michaels skott blockeras och trycks tillbaka.
Michael verkar blöda.
Miller sätter en trea.
Michael börjar komma igång efter en trög start.
Det skiljer en poäng med 6,4 sekunder kvar.
Kontrollera returen. Alla måste vara med och ta returen.
Mike, den här grabben har siktet väl inställt.
Indiana väljer att inte utnyttja sin time-out.
McKey tittar.
Försöker passa Miller, slås bort,
Pippen tar bollen, foul på honom.
Jag var så upprörd och tänkte:
"Är det här slutet? Kommer de att gå upp till 3-1?"
För nästa match går i Chicago.
Det är rena dödsdomen. Vi kan inte sluta så här.
Scottie Pippen har spelat bra
men har bara satt två av fem straffkast.
Miss!
Man vill inte missa två i rad.
Han missar båda. Bollen är lös, vem har den?
Indiana har bollen, 2,9 sekunder kvar.
Larry Bird använder sin sista time-out.
När jag coachade
hade vi alltid nåt lite annorlunda i matchslutet,
två sekunder kvar, eller fyra eller nåt.
Så vi visste vad vi skulle göra.
Det finns många spelare som kan sätta skott under matchen,
men om det är slutet av matchen, ge bollen till Reggie.
Jag minns när Larry la upp taktiken.
Jag tänkte: "Sätt press på domaren att blåsa."
Jordan på Best. Harper på Miller.
När vi la upp taktiken
visste jag att de skulle byta och MJ bevaka mig.
Så jag gick rakt på honom...
...och knuffade honom en liten aning för att skapa utrymme...
...och resten är historia.
McKey... satsar på skott! För vinst!
Fyra tiondels sekund kvar!
En av sin generations största utövare i trängda lägen...
...har lyckats igen.
Dansa du, Reggie.
Hela stadion var som galen, vilket man kan förstå,
men snälla, sätt kameran på Larry Bird.
Larry blickade upp mot klockan.
Helt nollställd blick, för han visste vad vi alla visste,
att de hade Michael Jordan och att det fanns tid kvar.
4:E PERIODEN: 0,7 SEKUNDER KVAR
Vi visste vart bollen skulle gå.
Alla i byggnaden visste det.
Kukoc till Michael...
Jag stod under korgen när bollen kom.
Jag tittade och tänkte: "Den går i."
Han spelar till Jordan som skjuter...
Den rullar ur, och det står 2-2 i matcher!
Otroligt!
Det är nån millimeter som avgör.
Vi chockade dem i slutsekunderna, och ändå lyckades han nästan.
1998 ÖSTFINAL - MATCH 4
CHICAGO 94 - INDIANA 96 2-2 I MATCHER
Förra förlusten kallade du en mindre motgång.
Och nu då? Vad ska ni göra nu?
Ni måste fortfarande besegra Chicago, Utah, Indiana.
De måste besegra oss i Chicago. Den här matchen är bakom oss,
och jag struntar i de andra serierna.
De måste ändå besegra oss i Chicago.
MAJ 1998
JUNI 1997
1997 GICK BULLS TILL SIN FEMTE FINAL PÅ SJU ÅR
MED 69 SEGRAR UNDER GRUNDSERIEN.
MOTSTÅNDARE VAR UTAH JAZZ,
SOM SPELADE SIN FÖRSTA NBA-FINAL NÅGONSIN.
Vi hade fullt upp västerut i hela min karriär.
Vi spelade mot bra lag och var nära många gånger
men orkade inte ända fram.
1997 VÄSTFINAL UTAH - HOUSTON
Sen tog vi en seger i sista sekunden.
Stockton, för en trea...
Ja! John Stockton tar Utah Jazz till NBA-finalen!
Vi fick chansen att mäta oss själva mot de bästa,
vilket betydde mycket för mig.
Vad var din största drivkraft inför finalserien?
Karl Malone blev Årets spelare.
Gratulerar, Karl Malone...
19 MAJ 1997
...Årets spelare 1996-97.
Han valdes till Årets spelare då.
Det taggade Michael. Han tyckte att det borde varit han.
Så vi förstod vad som skulle hända.
Jag förmenade honom inte priset.
Men visst tände det en eld i mig.
Jag sa: "Ni tycker att han är Årets spelare. Okej."
Det här laget gillar att springa, och de vill ha lätta poäng.
De måste nå 100 poäng.
De är tvåa i ligan på att göra poäng.
De är bra i offensiven när de springer.
Match ett i NBA-finalen.
För Utah är det första finalen nånsin
i klubbens historia.
Match ett.
- Här är Jordan... - Ja!
Karl Malone spelar fint fram John Stockton.
Försvar!
Assist till Malone, går upp och dunkar.
Karl Malone, mycket aggressiv offensivt.
Jazz var bra.
Karl Malone ställde till mycket problem.
Malone... Ja.
John Stockton också.
Så första matchen i Chicago var tät.
Lagen lika på 82 poäng.
DET BLIR INTE BÄTTRE!
Det återstår 7,5 sekunder.
Bryon Russell bevakar Michael Jordan.
Vi hade nog
tre spelare med uppgiften att bevaka Michael,
framför allt Bryon Russell.
Han tog plats i laget framför allt genom
ett fantastiskt försvarsspel.
Så han fick ta sig an de svåra uppdragen,
och det finns inte svårare än Michael.
Okej. Bryon Russell?
När jag spelade baseball var Utah i stan för att möta Bulls.
De tränade i hallen.
Jag gick fram och hälsade på John och Karl.
En grabb, Bryon Russell, kom fram och sa: "Varför slutade du?
Du visste att jag skulle täcka bort dig. Du var tvungen att sluta."
Jag sa: "Karl, du behöver prata med killen."
"Äh, han är bara en rookie."
Från den stunden har jag ogillat honom.
Bryon var skämtsam av sig och sa saker hela tiden.
Michael hade säkert många olika sätt
att hitta tändvätska för sitt spel.
Jag visste hur han spelade.
Han hade sin viktfördelning på tårna.
Om man fintar, kan han inte stanna.
Shandon Anderson ska bevaka Scottie Pippen.
Bryon Russell bevakar Michael Jordan.
Fem sekunder kvar. Jordan fintar mot Russell.
Två sekunder kvar. En.
UTAH 82 - CHICAGO 84 BULLS LEDER 1-0
Matchen är slut! Chicago håller ledningen till slutet.
Michael Jordan gör ett hoppkast.
1997 NBA-FINAL - MATCH 2 UTAH JAZZ - CHICAGO BULLS
Match två var... ganska ojämn.
Michael Jordan är på gång!
Bulls slog Jazz med 97-85 och tog ledningen med 2-0.
Men... Utah kämpar.
När de åker till Utah är situationen annorlunda.
Malone skjuter...
1997 NBA-FINALEN - MATCH 3
Karl Malone satte 37 poäng.
Jazz vinner med 104-93. De ligger under med 1-2 i matcher.
Match fyra var jämn.
Chicago leder med en poäng.
CHICAGO 73 - UTAH 72
Mindre än en minut kvar.
Stockton gjorde den bästa passning jag sett en point guard göra.
4:E PERIODEN
Match fyra i NBA-finalen och Bulls leder med 2-1 i matcher.
Stockton långpassning till Malone!
Och serien är utjämnad!
MATCH 4 CHICAGO 73 - UTAH 78
10 JUNI 1997
DAGEN FÖR MATCH 5
Men före match fem i Utah var jag på Marriott.
Det var George, jag, Tim och några säkerhetsvakter.
Kvällen före matchen satt vi i Michaels rum.
Klockan var bortåt halv elva på kvällen och jag var hungrig.
Ingen rumsservice. Michael var hungrig.
JORDANS FYSTRÄNARE
Så vi ringde runt till olika ställen.
George och jag hittade en pizzeria som var öppen. En enda.
Han beställde en pizza, och när pizzan kom
stod fyra eller fem killar utanför dörren.
Fem killar för att leverera en pizza.
Det är ovanligt med fem budkillar
för att leverera en pizza.
Alla försökte titta in, de visste att det var Mike.
Jag tog emot pizzan och betalade, och när jag satte ner den
sa jag: "Det här känns inte bra."
Jag åt upp hela pizzan själv.
Jag vaknade vid halv tre-tiden och spydde som en räv.
Klockan är tre på natten när telefonen ringer:
"Du måste komma till mitt rum."
Jag gick dit. Han satt hopkurad och skakade.
Han sa: "Hämta lagläkaren genast."
Så jag blev matförgiftad.
Kära nån.
Jag var i mitt rum i Utah.
Jag gick dit och han sa: "Jag mår så illa."
MICHAELS MOR
Jag sa: "Inte kan du spela ikväll." "Mamma, jag måste."
Jag tänkte: "Du borde inte spela."
MATCH 5 CHICAGO - UTAH
Men han var i stadion när jag kom.
"INFLUENSA-SPELET"
Det stora samtalsämnet ikväll är Michael Jordans fysiska skick.
Se upp bakåt.
-Jag låg i sängen hela dagen. - Kom.
Jag kunde inte behålla maten.
Han hade dropp och var kritvit.
Det såg inte bra ut.
Jag tänkte: "Nu är vi illa ute."
Phil sa: "Vad tror du?" Jag sa: "Jag försöker. Det är match fem.
Jag drar på mig bevakning om inte annat. Så jag spelar."
Kl. 03.30 inatt vaknade Michael Jordan med influensasymptom.
Han hade magont och huvudvärk och kunde inte sova.
Han kräktes hela natten. Och som bekant missade han träningen.
Han var sängliggande hela dagen och kräktes.
Utah Jazz!
Utah Jazz vinner uppkastet.
Nyckeln för Utah ikväll är offensiven.
Stockton lägger i den.
Utah får den start
de behöver för att behålla publiktrycket.
Jordan skjuter från kanten...
Missar stort. Han är klart tagen av influensan.
Usel start för Chicago.
Han var ute och spelade, och när det blåstes av för time-out
kunde man se
hur kroppen liksom tömdes på liv...
När han var av planen var han... utmattad.
Han var i dåligt skick...
...men ofta när man är sjuk...
...hittar man styrka inombords som man inte visste om.
Det var nog en sån där match
där han så gärna ville vinna
att han höll ut.
Och efter den där time-outen, när de blåste till spel
var det som om... Gud spelade.
Michael Jordan är tillbaka, utmanar Chris Morris.
Jordan går förbi Hornacek.
Och kvällens bästa urladdning.
Jordan hittar Longley.
Jazz leder nu bara med nio poäng.
Han är som Terminator.
Jordan stjäl bollen!
Han grävde djupt och hittade... en växel till.
Vilket spel! Bulls har faktiskt chansen att ta ledningen.
Mot slutet av matchen höjde han sig
och började sätta skott...
...och bära laget.
Det står lika i matchen, 85-85.
Marv, Bulls har varit här år efter år.
Självförtroendet, säkerheten, beslutsamheten,
disciplinen och organisationen hela vägen
betalar sig nu när Jordan mästerligt förbereder sig för straffkast.
Jordan lyckas få tag i returen
och Bulls har bollen med 40 sekunder kvar.
Det står 85-85.
Tio sekunder kvar för att skjuta. Pippen med ryggen mot Hornacek.
Jordan satsar på en trea. Ja!
Michael Jordan med långskott.
JORDAN: 44 MINUTER, 38 POÄNG
Han visade att oavsett hur sjuk han var...
...var han bäst i världen.
1997 NBA-FINAL - MATCH 5
CHICAGO BULLS 90 - UTAH JAZZ 88 BULLS LEDER 3-2
JAZZ HUVUDCOACH - 1998-2011
Coach, hur mycket visste du om Jordans sjukdom före matchen?
Hur såg han ut i början? Beskriv prestationen
som han gjorde trots sjukdomen.
Jag visste inte att han var sjuk.
Och han spelade utmärkt.
Visste alla andra att han var sjuk?
Tydligen visste alla utom jag.
- Kom igen, chefen. - Är du galen?
Det ligger i min personlighet att vinna till varje pris.
Om jag måste göra det ensam så gör jag det.
Men på vägen till finalen
fanns det matcher då de andra i laget verkligen växte.
Michael insåg nog att det fanns spelare
som liksom överpresterade.
Spelare som inte var stjärnor men som gjorde vad de kunde.
Han såg nog mig som en sån.
När jag började i NBA
var jag inte bland förstavalen i draften eller omtalad.
Phoenix draftade mig, gav mig en chans och behöll mig i ett år.
Mitt genombrott i NBA var med Cleveland Cavaliers.
Paxson till Kerr...
Till Kerr, som går fram och skjuter.
Vi mötte ofta Bulls, och jag brukade titta på John Paxson.
Jag brukade bevaka honom när vi mötte Bulls
och sen såg jag honom på tv inför matcherna.
Paxson för en trea...
Ja! Bulls tar ledningen med en poäng.
John var min idol.
Jag tänkte: "På den positionen vill jag spela."
När jag kom dit
gjorde John sitt sista år som proffs.
Han liksom tog mig under sina vingar.
Jag lärde mig tidigt att jag var en truppspelare.
Det jag gjorde bra... hjälpte Michael.
Så jag försökte förklara för Steve
att Michael måste kunna lita på att man gjorde sitt.
Om han skulle gå i strid med dig
måste han veta att du inte skulle backa.
Jag fick kämpa och slita för att komma nånvart i NBA.
Och det räckte precis.
Äsch, du måste signalera skottet.
- Jag har halva... - Det är okej.
Michael levde ett annat liv än vi andra, av nödvändighet.
Han kunde inte leva ett normalt liv. Det var svårt att nå honom...
...emotionellt.
Pratade ni nånsin om era fäder?
Det gjorde vi aldrig.
Det var nog för smärtsamt...
...för oss båda.
JUNI 1997
Min pappa stöttade mig som barn. Han såg att jag älskade sport.
Han älskade basket och att se mig spela.
Vi spelade jämt ute på uppfarten.
Hans tävlingsinstinkt formades...
STEVES MOR
...när han spelade basket på uppfarten med sin pappa och sin storebror.
Så var det jämt i vår familj:
Malcolm, John och Steve spelade basket.
Ibland vann förstås de andra.
Och det sårade honom.
Det var hemskt.
ÅRETS LÄRARE - 1973-74 MALCOLM KERR
Pappa var lärare i Mellanösterns historia och politik vid UCLA.
Mamma var heltidsmamma,
men hon blev lärare senare i livet.
Alltså en mycket intellektuell familj.
Måndag till torsdag fick vi inte se på tv
om det inte var nån verkligt stor match, och då var det bra att ha pappa.
Min pappas anknytning till UCLA tände mitt intresse för basket.
Att gå till Pauley Pavilion i början av 70-talet
som fem-sexåring var magiskt.
Det var fantastiskt.
Walton skjuter och träffar från vänster baslinje.
Blev du uppmärksammad av college-scouter
- när du slutade high school? - Knappt alls.
Ungefär lika uppmärksammad som av flickorna i skolan.
Så varken många fickor eller talangscouter...
Jag slutade i high school utan stipendium,
men Arizona erbjöd mig ett i sista sekunden,
och jag tackade ja utan att ens ha besökt skolan.
Jag var bara glad att ha nånstans att åka.
Sen, när jag gick i college,
följde min mamma och lillebror med min pappa till Beirut.
Pappa lämnade UCLA innan jag slutade high school
och blev rektor för American University i Beirut.
I kapellet till American University i Beirut
började det 117:e skolåret officiellt.
På grund av striderna i Beirut blev det nästan inte av.
AUB: s rektor kidnappades från campus för tre månader sen
och är ännu saknad.
Den nye rektorn tror att Dodge är vid liv.
OKTOBER 1982
Jag såg fram emot att jobba med honom som vice.
Om jag hade kommit hit i tid, den 1 juli,
hade det kanske varit jag som kidnappats.
Han var en mycket kunnig akademiker.
Han försökte frambringa studenter
som var toleranta, vidsynta och humana medborgare.
Så det var uppfyllelsen av en dröm...
...men det varade inte länge.
Den internationella fredsbevarande styrkan gav sig av
och livet i Beirut har blivit allt farligare.
Det är farligt för nästan alla,
men särskilt för amerikaner.
Malcolm var en väl synlig amerikan.
Han representerade en regering
som stod för värderingar som var tvärtemot milisfalangens.
Vad minns du från den där dagen 1984?
Det regnade.
Jag hade haft min lektion.
Grindvakten ringde och bad mig...
...gå till rektorns kontor, och där...
...berättade de via telefon att Malcolm blivit skjuten.
Jag trodde att det var i benet eller armen.
18 JANUARI 1984
Rektorn vid American University i Beirut sköts i huvudet
av två mördare som föreställde studenter.
Malcolm Kerr hade just klivit ur hissen
på väg till ett möte på campus när han dödades.
Jag fick ett telefonsamtal mitt i natten från en vän till familjen.
Det ringde i min sovsal klockan tre på natten,
så jag förstod att nåt hade hänt.
Han sa bara...
Han sa bara: "Steve, jag har hemska nyheter."
Så...
Ja.
Den mördade akademikern var populär bland sina kollegor i Beirut.
Fast han var amerikan...
REKTOR KERR SAKNAD
...hade han starka rötter i arabvärlden.
Basket var det enda i världen
som kunde ta tankarna från det som hänt.
Så jag åkte och tränade nästa dag. Jag visste inte vad jag annars skulle göra.
Alla reagerar olika på såna här saker.
Steve reagerade genom att fördjupa sig ännu mer i basket.
Jag tänkte på det jämt när jag spelade.
Under nationalsången brukade jag...
...tänka på min pappa och att han skulle ha älskat det här.
Han hade inte trott det.
Han hade älskat det här.
JUNI 1997
1997 - MATCH 6 UTAH - CHICAGO
Nu det senaste om Michael Jordans hälsoläge.
Jordan mår mycket bättre.
Han har tydligen hämtat sig från sin dust med influensan.
Jag anar att Michael Jordan nästan har slut på bränsle
och vill avgöra finalspelet ikväll
för att undvika en sjunde match.
Chicago börjar sakta, vilket Utah utnyttjar.
Hornacek... Ja!
Se upp, Chicago. Det blir inte lätt för dem att avgöra ikväll.
Karl Malone med 12 poäng.
Jazz leder med 46-39.
Man vinner verkligen Michaels förtroende om man gör sitt i slutspelet.
Han respekterade mig nog
för att han visste att jag kämpade och ville vinna,
och jag slet och gav allt jag hade,
men jag hade inte varit så bra i finalspelet.
Bra blockering.
Kerr för en trea!
Jag hade det jobbigt och var självkritisk.
Som truppspelare fick jag fem skottchanser per match.
Så varje skott blev alldeles för viktigt.
Jordan... Ja!
4:E PERIODEN
Bulls leder med 86-83.
Jazz utjämnade med mindre än två minuter kvar.
Hornacek måste spara passningen... Russell sänker en trea!
Enormt skott av Bryon Russell. Han utjämnar ställningen, 86-86.
Phil begär time-out, och Michael vet vad som kommer.
4:E PERIODEN - 28,0
Tidigare i serien,
i en liknande situation sent i matchen
hade John Stockton stulit bollen av honom,
vilket avgjorde matchen till Utahs fördel.
Han mumlade nåt, typ: "Steve, var redo."
Han visste att kamerorna var på honom hela tiden, och jag tänkte inte.
När han lämnar mig är jag redo.
Jag ropar tillbaka: "Jag ska vara redo!"
Jag vet att de lär lägga två på mig. Steve kommer att vara fri.
Michael Jordan-dags.
Har inte skottläge, det har Kerr.
Steve Kerr med fem sekunder kvar.
Kerr sätter den avgörande korgen, ungefär som John Paxson 1993.
Sista chansen för Utah.
Fem sekunder kvar. Spelar inåt... Pippen tar bollen.
Pippen rullar den till Kukoc.
MATCH SEX BULLS VINNER 4-2
...har vunnit sitt femte mästerskap på de senaste sju åren.
Bara 0,1 sekund kvar...
Ikväll visade Steve Kerr vad han går för. Jag är väldigt glad för han skull.
MÄSTERSKAPSFIRANDE 16 JUNI 1997 - CHICAGO, ILLINOIS
Och nu...
...världsmästarna 1997.
SATSA PÅ SEX MÄSTERSKAP!
Många har frågat mig om mitt skott häromkvällen,
och det har förekommit missuppfattningar.
Jag vill reda ut det.
När vi begärde time-out med 25 sekunder kvar...
...snackade vi ihop oss
och Phil sa till Michael: "Jag vill att du tar sista skottet."
Michael sa: "Phil, jag känner mig inte bekväm med det här.
Vi kanske ska göra nåt helt annat.
Varför inte använda Steve?"
Så jag tänkte: "Jag får väl klara biffen åt Michael igen."
Hur som helst, bollen gick i,
och det är min version, som jag håller mig till.
JUNI 1997
MAJ 1998
BULLS OCH PACERS STOD LIKA EFTER SEX MATCHER I ÖSTFINALEN.
MATCH 7 I CHICAGO.
DET VAR BARA ANDRA GÅNGEN UNDER BULLS MÄSTERSKAPSSPEL
SOM DE TVINGATS TILL SJU MATCHER.
JORDANS SISTA MATCH? BILJETTER TILL SALU NU
Det är match sju i Chicago.
Det kan vara sista gången vi ser Bulls som vi känner dem.
1998 ÖSTFINAL INDIANA - CHICAGO
Dynastin har ofint nog tvingats till sju matcher av Pacers.
Om det otänkbara händer och Bulls blir utslagna,
kan livet återgå till tiden före Jordan, känd som Tom Boerwinkle-eran.
Det är mer än att bara bli utslagna ur slutspelet.
Det är slutet på en era.
Jag sa till laget att de kan förlora.
Möjligheten finns att man förlorar en sån match.
Alla trodde att om Bulls skulle splittras,
och dynastin ta slut,
skulle det göras av nån i kostym nånstans.
Det skulle bli ett avslut och kännas mer rätt
Mr Jordan har lärt sig av Joe Namath.
Han sa att Jets skulle vinna Super Bowl III.
Vi ska vinna match sju. Vi kommer att vinna match sju.
Då hängde jag med mina säkerhetsvakter och med George.
De blev mina "följeslagare".
Jag visste att den mogenhet jag fick av dem
skulle hjälpa mig fatta kloka beslut.
Jag behövde bra, sunda, fördomsfria äldre killar som sa åt mig att fokusera.
Lugn.
Michael gillade verkligen sina säkerhetsvakter,
och deras chef var Gus.
JORDANS SÄKERHETSVAKT
Gus var en före detta Chicago-polis, och i sina yngre dagar
var han visst rätt häftig
och mycket respekterad inom Chicago-polisen.
GUS FRU
Han började som patrullerande och avancerade till inspektör.
Han och några vänner jobbade för United Center som vakter.
Gus blev vän med Michael när han var ny i Chicago, när han bröt foten.
Då mötte Gus mig vid bilen
och såg till att jag kom till min plats och till omklädningsrummet.
Sen växte vänskapen. Han var en beskyddare för mig.
- Ursäkta oss. - Nej, vi måste fram.
Han släppte inte fram nån som inte skulle fram.
Hör på. Kan vi flytta oss lite och skingra oss lite?
Ingen kom förbi Gus.
När folk kom trodde de att de hade vissa rättigheter.
Gus satte stopp för det.
Sån var Gus. Han var en beskyddare.
Men jag såg honom som mer än så.
Just då led Michael efter sin fars död.
Han hade inte kommit över hans död.
Och han ringde Gus...
...och grät mitt i natten. Gus åkte hem till honom.
Han gick upp och åkte dit.
Han stannade och tog hand om honom.
När min far dödades blev Gus en fadersfigur för mig.
Jag måste ha honom med mig överallt.
Gus, får jag ställa några frågor medan du vilar?
Kemoterapin, jag hör inte så bra...
- Får jag fråga lite? - Visst.
När Gus blev sjuk...
Mike var den förste som märkte det.
De reste nånstans. Han ringde mig och berättade.
Han sa: "Tish, du måste ta honom till läkare."
Gus fick diagnosen lungcancer. Michael var där.
Han var på sjukhuset med oss. Han var i mitt hem.
Han var där för honom, som jag sa.
Alltså... Han fick cancer och...
Han tog tjänstledigt och fick behandlingar.
Så när Gus kom tillbaka före match sju,
såg han bräcklig ut, men han hade sitt leende,
gänget var samlat igen, liksom.
Hej! Läget, Gus! Välkommen tillbaka.
- Så semestern är över? - Ja.
- Dags att börja jobba. - Ett tag i alla fall.
Han gav mig inspiration.
Jag ville vinna för Gus.
TVÅ TIMMAR FÖRE UPPKAST
Det blir intressant. Få se vad som händer.
Nu gäller det.
Vissa kan... andra kan inte.
Så ser jag det.
Vissa kan, och andra inte?
Vissa kan, andra inte.
Det är så det är.
- Håll dig borta från Scott Burrell. - Jag...
Du ska inte prata med Scott Burrell.
Du skrämmer livet ur honom.
EN TIMME FÖRE UPPKAST
Vetskapen att det blev sju matcher
och att vi kunde slå ut Michael ur slutspelet
betydde mycket för laget.
Vi hade inte prövats så på länge.
Vi var mentalt och fysiskt utmattade.
Det finns ingen morgondag. Nu kör vi.
Nu ger vi allt.
Försvar. Försvar vinner matchen. Ta returer och försvara.
Miller till Smits.
Han hittar Dale Davis som dunkar.
Michael med ryggen mot korgen, bevakad av Miller.
Han vänder inåt och missar hoppskottet.
I match sju är allt möjligt.
Glöm matchplanerna,
för i match sju spelar de ingen roll.
Det gäller vem som är hungrigast.
Kukoc ensam mot honom, nu hjälper Harper till.
Davis vänder och lägger i den, och Pacers leder med 12.
Vi låg under med tolv poäng direkt. De startade jättehårt.
Vi fick kämpa oss tillbaka.
Två i kontringen, Michael till Pippen...
Jordan vänder, spelar till Kerr, satsar på en trea... Den går i!
Jordan går rakt igenom och utjämnar!
Michael Jordan är nu poängkung för slutspelet.
Jordan... går mot korgen, och spelar till Pippen.
Över till Kerr, för en trea...
Vi kom tillbaka i matchen och... jag trodde vi skulle dra ifrån.
Runt Antonio Davis screening...
Men de kom igen.
...utjämnar till 69 poäng!
4:E PERIODEN
Chicago ledde som mest med åtta poäng. Indiana har satt elva raka.
Och Bulls vill ha paus.
Vid time-out...
...minns jag bara att vi hoppade och jublade
och sa: "Vi tar det här!"
Ni kan byta här om ni vill.
Jag byter inte, Phil.
Jag jagar. Jag byter inte.
- Jag tar Mark Jackson. - Passa bollen före foul.
Sex minuter kvar i match sju, jag trodde att Indy skulle vinna.
Fjärde perioden, underläge.
Tanken fanns i mitt huvud: "Det här kan vara slutet."
Jordan, slås bort av McKey...
Uppkast blåst.
Vi ledde, men det blev uppkast.
Hur viktigt är uppkastet?
Om vi vinner bollen och lägger i den och leder med fem...
...kan det vara kört för dem.
Michael kan hoppa högt, men Smits är 2,23 lång.
Smits vinner, men bollen går till Pippen.
De vinner uppkastet...
...bollen går till Steve Kerr...
Kerr kan utjämna... och gör det!
Steve Kerr är tänd. Han har varit bra idag.
Hans elfte poäng i matchen.
Steve Kerr satte sin viktigaste korg i slutspelet.
Jag tror att det var där det började gå utför för oss.
Det förändrade allt.
Plötsligt gick liksom en stöt genom byggnaden.
Pippen... Chicago leder med fem sekunder kvar att skjuta.
Michael passar en fri Longley.
Och Bulls har lite andrum.
De leder med fyra poäng.
De söker efter Smits och Harper stjäl bollen.
Vi var som ett juniorlag utan chans.
Han skjuter, den går i. Plus en foul.
INDIANA 83 - CHICAGO 88 BULLS VINNER 4-3
Final för sjätte gången på åtta år
för Chicago Bulls.
Jag anser att vi hade det bästa laget,
men mästerskaps-DNA och mästerskapserfarenhet...
...blev avgörande för Chicago i sjunde matchen.
Vet ni vad som var bra?
Inte nog med att laget vann, men...
...Michael tog matchbollen åt mig.
Det... är bra. Det är bra.
Vi har fyra kvar.
Fyra kvar, vad sägs?
Vi har väntat på att få jubla.
Allt är bra. Okej?
- Bravo. - Tack.
Bra, Luc. Snyggt, Jud.
Det är stort.
Det är stort. Vi har inte jobbat så hårt på... 13 år.
Ja jäklar!
Jag var tvungen att ta fram det hemliga vapnet.
Ja.
Vi hade det kämpigt för att du inte var med.
Vi måste ta med dig till Utah.
Ha det så bra, kompis.
Din jävel.
- Ni gav oss en hård kamp. - Ja. Vi ses.
Okej. Ha det bra. Nu kan du jobba på ditt golfspel.
TILL MINNE AV GUS LETT 1936-2000
CLARENCE "CT" TRAVIS - 1933-2019 JOHN MICHAEL WOZNIAK - 1950-2020
Undertexter: Bengt-Ove Andersson